- Добро утро. - Добро утро.
- Какво по дяволите правиш? - Сменям си кожата.
Дълбоко почистване на порите, премахване на мъртвите клетки,
и почистване на местата с пипер пигментация.
- И всичко това преди 9? - Ти също трябва да го направиш.
На твоето лице също му трябва
малко освежаване.
Какво му е на лицето ми?
Нищо, като изключим, грапавините, умората и липсата на блясък.
- Наистина ли? - Живеем в мръсен свят.
Той може да погуби, цвета на момичешкото лице.
- Какво е това нещо? - Мляко, овесено брашно, розмарин, хибикус,
Половин яйце, малко витамин А, взех го от къщата на Нормал, докато той не гледаше
И малко хвощ за подобряване на кръвообращението.
Ще събудя интересът ти към правенето на маски за лице,
и ще може да започнеш новия ден с хидратирана и свежа кожа.
Току що получих съобщение от Тинга. Лейдекър е след нея и тя се нуждае от помощ.
- Грижи се за себе си, сестричке. - Ти също.
- Пени Смит. Приятелка ли ти е? - Нещо такова.
Едната е готова.
И втората е готова.
- Тате. - Само секунда.
Здравейте.
Вие не ме познавате, но аз съм приятелка на съпругата ви.
Вземи си учебниците, хлапе. Знаете ли къде е тя? Добре ли е?
До колкото знам, да. Но трябва да спрете да я търсите.
- Какво? - Не трябва да знаете миналото й.
- Защо има бар код на врата й? - Татуировката й...
Вижте, знам как звучи това, но съпругата ви не е това, за което я мислите.
И името й не е Пени, а Тинга.
Тя не е изчезнала, а се крие.
Коя... сте вие?
Изпратени са хора да я намерят. Лоши хора.
Мислите си, че и помагате като сте им дал адресът й.
- Сега, те ще тръгнат след вас. - Да не мислите, че това е някаква шега?
Телефонът сигурно се подслушва. Просто вземете синът си и бягайте. Веднага.
Не намесвайте сина ми. И не се обаждайте повече.
Готов ли си за училище?
- Тате, кой беше това? - Просто грешен номер. Къде ти е якето?
Добре, ела тук, хлапе.
Дай ми и другата ръка. Ето готов си.
Мисис Форсайт ли ти помогна?
Не, сам го направих.
Сигурен съм, че си ти.
Хайде.
Кейс? Имам изненада за теб.
Понеже работиш много добре в часовете, за награда от сега нататък,
ще имащ собствен преподавател.
Здравей, Кейс.
- Какво стана? - Късо съединение. Отново.
Звучи като, че ли трябва да върнеш серво контролера на мястото му.
Ами не мога просто да се обадя до Пентагона и да си поръчам нов, нали?
Трябва да импровизираш. Може да откачиш един контролер от онази роботизирана ръка,
която използват за работа с токсични материали.
Колко ще ми струва да получа един?
От кога те е грижа за цената?
Проблеми със семейният бизнес. Колко?
Осем, може би, десет хиляди.
Както и да е. Няма гаранция, че и да взема този уред ще мога да работя отново.
Навярно само си губя времето.
Може би. Но има малък шанс отново да проходиш.
Или имаш ли по-добър начин за прекарване на времето си?
- Лоугън! - Ей сега идвам!
Ще ти се обадя по-късно.
Здравей.
- Добре ли си? - Като се има предвид, че току що разбрах.
Добре съм
Тинга има дете в Портлънт. Съпругът й я е обявил за изчезнала.
Е, след като го е направил... Мисля, че не знае нищо за нея.
Опитах се да го предупредя, но той ме помисли за някаква откачалка и ми затвори.
Наистина ли го виниш за това?
- Познай. Трябва да отида до Портланд. - Знаеш, че Лайдекър е замесен
във всичко това.
Което значи, че трябва да ги намеря възможно най-скоро.
Лоугън, тя ми е сестра.
Това е нейното семейство. Тя би направила същото за мен.
Казвам ти, това е лоша идея, може да е капан...
Благодаря ти за добрия съвет. А сега можеш ли да ми намериш адреса им?
Коя приказка искаш за лека нощ? Какво ще кажеш за Bunky's Rocket?
Искам приказката на мама.
В нея има принцеса.
Имало едно време една принцеса, която била родена много, много далече.
Тя и нейните братя и сестри били затворени в един гигантски замък,
но те много, страшно много се обичали един друг.
И този замък бил едно много лошо място.
Точно така. Имало един цар, който бил много зъл.
Веднъж той опитал да нарани децата.
- И така един ден... - Ти забрави за...
Nomlies в мазето.
- Не мисля. Знам тази част. - Забрави да ми кажеш техните имена.
Принцесата имала ли е име? Какво били то?
Тинга.
Името й не е Пени, а Тинга.
Кейс?
Тези момчета никога няма да се научат.
Тинга, това съм аз.
- Научи ли нещо? - Лайдекър е обградил апартаментът.
Разположил е хора извън сградата, а вероятно също и вътре.
- Въоръжена ли си? - Не използвам оръжия.
- Би било по-лесно, ако бяхме трима. - Ако говориш за Зак... забрави.
- Оставих това магаре в снежна Канада. - Нека да отгатна.
Нашия голям брат, ти е казал, че е лудост да се върнеш обратно.
Почти позна.
Исках да кажа на Чарли,
но все си представях как Лайдекър подслушва апартамента.
Имаме само един шанс да ги спасим.
- Трябва да ги вземем и двамата заедно, по едно и също време.
Той води Кейс пеша до училище всяка сутрин.
Тогава можем да го направим.
Всичко ще бъде наред.
Искам да се върна за тях, Макс, но как бих могла?
- Ами ако съм завела Лейдекър при тях? - Разбирам.
Мислех, че ще бъдат в безопасност този път.
Ще бъдете отново заедно.
Обещавам.
Разбирах, че има развитие в търсенето на X5/656.
- Имаме съпруг и дете в играта? - Мислех да те информирам
на брифинга следващата седмица.
- Информирай ме сега. - Наблюдаваме нашия човек 24 часа,
7 дни в седмицата.
- Лично аз съм се заел с момчето. - Представлява ли детето интерес за нас?
То показва наченки на ускорени двигателни функции,
също така, повишено пространствено възприятие и напреднало логическо мислене.
- Наистина ли? - Аз съм изненадан, също като теб.
Никога не бихме постигнали такъв резултат в лабораторни условия.
Смесването на X5 и човешка ДНК почти винаги има за резултат
много посредствено дете.
- И това е успех. - Бащата,...
има ли някаква представа, какво става?
Някой от останалите се опита да го предупреди. Мисля, че беше X5/452.
Записахме телефонен разговор от телефонен апарат в Сиатъл.
"Здравейте м-р Смит, жена ви е генетично създаден войник
избягал от секретна лаборатория.
- И вие сте в голяма опасност. " - Той не и повярва.
Понякога, да кажеш истината е в твоя полза. Колко ли често става това?
Майката не може дълго време да стой далеч. Майчински инстинкт.
Хвани ги и двамата, и ги върни в Матикор.
Искам да се срещна с това малко момче.
Тези са единствените, който можем да видим. Не са много.
- Изглежда нашата най-добра възможност е апартамента.
Довечера.
Ето ги.
Той е прекрасен.
Виж колко е пораснал.
- Ще си изкараш ли добре в училище днес? - Аха.
Какво ще правиш?
Ще играя с г-н Доналд.
Той е моят нов учител.
Твоя нов учител ли?
Имате много надарен син г-н Смит.
Какво по дяволите става тук?
- Какво прави със сина ми? - Спокойно.
- Здравей, Доналд. - Здравей Кейс. Готов ли си?
Добре.
Кейс, ако тези неща, бяха свързани заедно, каква форма щяха да имат?
Такава.
Добре. Кейс... какъв е номера на картата ми?
4-1-2-8-0-0-9-0-8-7-6-9-4-5-7-3.
Може ли още една близалка?
Разбира се.
След това искаш ли да отидем до детската площадка?
Харесва ми да се качвам на маймунската стена.
Знаеш ли, там където живея... може да се катериш по цял ден на маймунска стена.
- Може ли? - Ъ-хъ
Може да плуваш и да си играеш по цял ден,
има също и гора.
- Това е много хубаво място. - Ще бъде ли и мама там?
Би ли желал?
Тогава мисля, че мога да го уредя.
Имат хора охраняващи източната страна, западния изход, преддверието и покрива.
От 09:00 до 17:00, охраната е удвоена, маскирани са като ремонтна бригада
в апартамента отсреща.
Водопроводчикът е примамка? Мисля, че проникваме в дома на Едгар Хувър.
Мъжете обичат класиката.
- Те разполагат с голяма военна сила, Макс. - Много добре. Ние пък разполагаме
с голяма женска сила
Нищо такова нямаше да се случи, ако просто бях казала истината на Чарли.
Защо не опита?
А ми опитах...
първата нощ, когато се срещнахме.
Никога не се бях сближавала толкова бързо с някого.
Останахме будни цяла нощ и просто си говорехме.
Той ми разказа всичко за себе си.
Всичко.
Някак си почувствах, че би ме разбрал, ако и аз му кажех всичко.
- И тогава видях онзи поглед на лицето му. - Засмяла си се и си му казала, че се шегуваш.
- И аз съм имала подобен случай. - И тогава си казах,
че ако връзката ни прерасне в нещо сериозно, ще му кажа.
И когато това се случи, казах си, ако някога имаме деца...
И всеки път се опитвах...
Просто си представях онзи негов поглед...
и не можех да го направя.
- Разбирам те. - Ти казвала ли си на някой?
Само защото го разбраха без чужда помощ.
Гадже?
- Не точно. - И той прие всичко добре?
Да.
Когато ги измъкнем довечера, ще му разкажа всичко.
Скъпа, когато двете с теб отстраним 20 тренирани специални агенти,
без дори да се изпотим,
той ще разбере, че ти наистина си много специална.
- Проблем? - В 10:17 тази сутрин,
Смит се обади на сестра си във Финикс.
Мисля си да взема няколко почивни дни и да докарам Кейс у вас.
Мислех, че искаше да останеш в Портланд в случай, че Пени се обади.
Наистина се нуждая от почивка. Нещата са доста напрегнати в момента.
Предупреден е. Ще ги приберем. Довечера.
- Да, сър. - Нека X5/734 се погрижи за трансфера.
Екип Алфа, покрийте изхода. Екип Браво, влезте в апартамента и намерете обектите.
Тръгвайте!
Брейн.
Тя е една от тях.
- Хайде всички. Движение. - Евакуация!
Мамо!
Здравей, скъпи.
Хайде, хора!
Ще ти обясня по-късно.
Стой така. Хайде. Довери ми се.
Димна граната.
До всички екип, говори управлението. Няма пожар. Повтарям, няма пожар.
Имаме не оторизирано присъствие в зоната. Екип Браво, незабавно заловете детето.
- Замръзни! - Прикрийте се!
Хайде!
Има войници на стълбите.
Това само покана ли е или влязох с взлом?
- Има ли бърз изход? - Ще сваля Чарли долу и ще се върна.
Аз ще водя, Макс вземи своя човек.
Здрасти, скъпи. Сега трябва да се държиш здраво за мама.
- Бил ли си алпинист? - Не.
Лесно е.
Ще се срещнем в сборния пункт.
Не трябваше да идваш, Макс.
- Какво са ти направили? - Направиха ме по-добра.
Те са ти промили мозъка.
Забрави ли, че те са ме направили такава каквато съм.
Ти не си целта на тази мисия. Върви си.
Веднъж ми спаси живота. Сега сме квит.
Следващият път когато се видим, сестричке,... ще те върна у дома.
Имах сблъсък с един наш общ приятел на покрива тази нощ.
Брейн.
Тя е една от нас. Обещахме й да я спасим.
- Как е щастливата двойка? - Ще го превъзмогнат.
- Поне отново са заедно. - За сега.
Тези двамата няма да направят нищо, но я бавят и объркват преценката й.
Ако е умна, ще му каже да си върви. Иначе, ще ги приберат в комплект.
Знаеш много за семейните ценности, нали?
Семейството не е решение.
Не и за нас.
Не го обвинявам за държанието му. Чудя се, защо не му е казала.
Ти можеш ли да проведеш лесно такъв разговор.
Не. Ако искаш да имаш връзка с някого,
трябва да имаш право да знаеш, в какво точно се забъркваш.
Само, че при връзките никога не знаеш в какво се оплиташ.
- Наред ли е всичко? - Да.
Мамо разкажи ми приказка.
Добре, момчето ми. Каква да бъде?
За принцесата. Какво се случило когато избягала от замъка?
Ами, тя срещнала своя принц...
и се оженили.
Те били ли щастливи след всичко това?
Не знам, мили.
Надявам се.
Стори ми се, че чух някого.
Съжалявам. Не можах да заспя.
Искаш ли нещо за пиене?
Да.
От преди пулсът.
Малка партида. Последна бутилка.
- Не я ли пазиш за специален повод? - Гостът се нуждае от питие.
В семейството на Кейл, това е достатъчен повод.
И така, от колко време сте заедно с Макс?
Ами, ние не сме точно заедно.
Заради... това което е тя?
Поради много причини.
Когато изчезна, аз не можах да се справя.
За малко да изпратя Кейс да живее при сестра ми във Финикс.
Но, аз... аз разбрах това, разбираш ли?
Не казвам, че беше лесно. Нищо не беше същото без Пени.
Тинга.
Но сега когато се върна, нещата не са както преди.
- И никога няма да бъдат. - Знаеш ли какво си мислех?
Че може би просто трябва да взема Кейс и да го отведа от тук.
Но той е също и неин син. Нямаш право да й го отнемаш.
Тя също нямаше право да ни замесва във всичко това. Нито мен, нито синът ни.
Може би не.
Но вече си замесен. И ще трябва да се справяш с това.
Тя не се е променила. Всичко друго да,
но тя е същата жена, която си обичал... и от която имаш син.
Не захвърляй всичко това, само защото някакви лунатици
искат да я върнат обратно в затвора.
- Какво се е случило? - Има треска.
Бедното дете.
- О, боже мой. - Какво е това?
Какво става?
Макс?
Той гори.
Какво става? Някой ще ми каже ли какво по дяволите става тук?
- Това е съобщение от Лайдекър. - Какво мислиш, че означава?
Нека да погледна.
Има 14 цифри.
- Мантикорския бар код има само 12. - Това е лудост. Ще го заведа до болницата.
- Не. Това е, което Лайдекър иска. - Стой далече от това.
- Чарли, спри. - Трябва да направим нещо, Пени.
Тинга.
- Слушай, кучи... - Спри!
Достатъчно.
Това е телефонен номер.
Моето предположение е, че това е личният номер на Лайдекър.
Ако ми дадете минута, ще заглуша сигнала, ще го направя не проследим.
Трябва да му свалим температурата. Напълни ваната с лед.
Те изглеждат почти като живи.
Умишлено са съединени с клетките на тялото,
стимулират метаболизма и ускоряват неврологичните функции.
И в този случай, предполагам, че сте ги програмирали, да правят точно обратното?
Да.
Трябва да кажа, че съм впечатлена.
- Това трябва да са те. - Пусни го на високоговорител.
- Да? - Това нещо, като био-машинен вирус ли е?
- Нанотехнология. - Моето следващо предположение.
- Бих казал, че му остават около 6 часа. - Ти си болно копеле.
И аз не искам да го гледам, как умира заради нещо, което ти си направила.
- Какво искаш? - Тинга.
- След това което направи с Брейн? - Тя е много щастлива там, където е.
Да се върне с болното си дете? Забрави.
Това не е твое решение. Кажи на сестра си, че мога да спася живота на сина и...
ако в замяна, тя се предаде.
Ще се върнем за теб.
След няколко часа ще започнат конвулсиите. Те ще се обадят отново.
Нали няма да пожертваш момчето наистина?
Трябва да направим нещо с тези деца... Да приключим с тях веднъж завинаги.
Все пак се интересуваме главно от майката, откакто разбрахме за тази детска ДНК.
Има нещо в нейния генетичен код, което и позволява да го предава на децата си.
- Като гъската, която снесла златно яйце. - Ако тя се върне обратно...
ще може да направим стотици, като това дете.
Това е твоят анонс.
Трябва да се обадим.
Той ще се оправи.
Не мога да го загубя отново.
Това е единственият начин.
Знаеш, че Лайдекър няма да изпълни своята част от сделката.
- Не можем да му имаме доверие. - Нямаме друг избор.
Ти си отговорна за това.Ти и само ти. Не искам да имам нищо общо с това.
Каква изненада.
Тя е станала уязвима и сега плаща цената.
Не прави същата грешка.
Покажи ми го.
Обичам те.
Моля те, не му позволявай да ме забрави.
Няма.
Обичам те.
И аз.
Ето го. Просто го доближи до врата му, над бар кода.
Тате?
- Да вървим. - Това не е толкова голяма трагедия,
колкото си мислиш.
Кажи го на себе си.
Движение.
Тате! Тате!
Делта, говори управлението. Какво по дяволите става?
- Кучи син! - Не съм аз.
- Подготвил си драматично появяване? - Казах ти, че не можем да му се доверим.
Не мисля, че беше Лайдекър.
Делта, говори управлението. Момчето не беше наша цел. По чие нареждане...?
Какво си направила? Къде е Кейс?
Знаех си, че не си една от тях.
Млъкни.
Брейн.
- Жива ли е, сър? - Има силен пулс.
X5/656 е изчезнала, сър.
Какво по дяволите си мислеше, че правиш?
- Исках хет трик. - И сега нямаме нищо.
Тинга избяга и изгубихме момчето.
Не бих желала да ме обвинят, че играя безопасно.
Сигурен съм в това. И ще го включа в доклада ми до комитета.
Направи го.
Ако това не беше той, значи някой си играе двойна игра с нас. Но кой?
- Добър въпрос. - Всъщност това няма значение.
Лайдекър или някой друг. Каква е разликата. Ние пак трябва да продължим да бягаме.
- Те ще продължават да ни преследват. - Хващайки ни един по един.
Няма да им позволя да направят с Тинга това, което направиха с Брейн.
Трябва да и помогнем.
- Пази се. - И ти също.
- Добра работа. - Съжалявам, че не ги хванахме всичките.
Важното е, че хвана X5/656.
Мога ли да попитам кога ще бъде върната в Мантикор?
Когато му дойде времето. До тогава, пълната секретност остава в сила,
особено за Лайдекър.
- Разбирам. - Свободно.
Мои приятели ще ви прехвърлят през границата тази вечер.
С това би трябвало да можете, да си намерите работа на източното крайбрежие.
Много съм ти благодарен за всичко, което направи за нас.
Не знам дали ще мога да ти се отплатя.
Просто се грижи за племенника ми.
Знаеш ли, през цялото време,
си мислех, че ако ми беше казала от самото начало, че е...
различна.
Аз щях да си тръгна.
И това щеше да бъде най-голямата грешка в живота ми.
Защото дори след всичко това,
не бих пожертвал и една минута от времето, което прекарахме заедно
Нито секунда.
Къде е мама?
Мама трябваше да си тръгне.
Тя се е върнала в замъка, нали? Да се бие със злия крал.
Аз ще ти я върна.
Обещавам.
Нито секунда.
Имало едно време една принцеса, която живеела в замък далеч от тук.
Тя и нейните братя и сестри избягали от злия крал,
който ги държал затворени и се опитали да намерят своя път в живота.
Това било много трудно, защото злият крал не преставал да ги търси.
Но принцесата била щастливка.
Тя намерила любовта, омъжила се и била много щастлива.
Но един ден злият крал и хората му я открили и я отвели
Ето защо няма "щастливи след това",
само "щастливи сега", каквато била тя за известно време.
И какво и да правели на принцесата, нищо не можело да й отнеме това.
Mark@http:/subs. unacs. bg/ Редакция: James2003